![](https://lakartidningen.se/wp-content/uploads/2024/09/Sigvard-Molstad-280x300.jpg)
När antibiotikaresistens började synas som ett problem i Sverige steg Sigvard Mölstad fram som den starka och självklara förgrundsfiguren för hur den vidlyftiga användningen av antibiotika skulle hanteras i primärvården. Med sin stora kunskap och sitt strategiska tänkande blev han en självklar och respekterad drivande kraft när det nationella nätverket mot antibiotikaresistens – Strama –bildades 1995. Strama är nu en integrerad del i svensk sjukvård. Sigvards ledarskap i Stramaarbetet har bidragit till en imponerande minskning av antibiotikaförskrivning i primärvården i Sverige och att Sverige i internationella jämförelser har en förhållandevis låg antibiotikaresistens. Tack vare hans kunnighet och pregnans fick allmänläkarna i Stramaarbetet en respekterad och viktig roll.
Sigvard visade i sin gärning att infektionssjukdomar i primärvårdens patientpopulation inte är desamma som sjukhusets och därför kräver sin egen forskning. Han hade förmågan att se var kunskapsluckorna fanns; han initierade forskning så att kunskapen steg för steg kunde utvidgas.
Sigvard medverkade i flera internationella forskningsprojekt och var initiativtagare till ett flertal välgjorda studier där antibiotika jämfördes mot placebo på vanliga infektioner i primärvården. De flesta visade att antibiotika endast hade en liten effekt och att rutinmässig användning till alla med en viss diagnos inte är nödvändig.
Sigvard har inspirerat och stimulerat många att börja forska och att fortsätta forska inom området infektioner och antibiotikaresistens i primärvården. Han var med och grundade Nationella forskarskolan i allmänmedicin, och via den möjliggjorde han att forskarstuderande fick möjlighet att resa till internationella forskargrupper för att lära sig mer och skapa nya forskningskontakter.
För både erfarna och mindre erfarna forskare var Sigvard inspirerande och stöttande. Sigvard var kunnig, påläst, utan behov av att själv stå i rampljuset. Han såg till att personer utan vassa armbågar fick komma till tals. Han var envis på ett försynt sätt och sa det som behövdes. Han drevs av nyfikenhet och krav på att ta fram pålitliga fakta. På ett generöst sätt delade han med sig av sin otroliga kunskap och möjliggjorde för yngre forskare att delta i konferenser och inkluderas i det internationella nätverket GRIN (General practice research on infection network).
Han utstrålade värme, var hjälpsam och var mycket lätt att tycka om. Han hade en stor portion av lågmäld, träffsäker och inte sällan sarkastisk humor.
Sigvard var genom sin person en förebild för alla allmänläkare som deltagit i Stramas arbete och en stöttepelare inom infektionsforskningen. Han lämnar ett stort tomrum efter sig.